Panuje obecná shoda, že vláda udělala dobře, když požádala Poslaneckou sněmovnu o vyslovení důvěry. Shoda panuje i v tom, že vláda důvěru dostane, protože hlasování je veřejné a žádný z koaličních poslanců si nedovolí vládu v takovém hlasování podrazit. Vyslovení důvěry umožní vládě vládnout, neboť se alespoň opticky obnoví její většina v Poslanecké sněmovně. Posílí tím i pozice premiéra Vladimíra Špidly před sjezdem sociální demokracie.
To je optimistický scénář. Podívejme se proto na rizika. Tak především nebyl by to Špidla, aby jeho politický tah nezaváněl amatérismem, který ho už dopředu ohrožuje. Několik poslanců své vlastní strany si Špidla ještě více znepřátelil tím, že tak důležitou věc, jako je hlasování o důvěře, nejprve neprojednal na grémiu strany. Nebylo by úplně překvapující, kdyby se mu to nyní některý poslanec jeho vlastní strany pokusil vrátit.
Ještě větší hrozbou je skutečnost, že na veřejnost prosákly spekulace, že Špidla se chystá v případě úspěšného hlasování o důvěře vládu rekonstruovat. Kandidáti na vyhazov z vlády jsou přitom jasní. Jsou to ti podporovatelé Miloše Zemana, kteří se svou podporou bývalému premiérovi netajili. U některých dokonce panuje důvodné podezření, že pomohli zvolit prezidentem Václava Klause. Jsou to ministři Škromach, Rusnok, Součková a Dostál. Pokud tito lidé dojdou k názoru, že budou vyměněni hned po hlasování o důvěře, může pro některé z nich být lepší vládu nechat padnout.
Tu příští by totiž už nesestavoval Špidla, ale ten koho by vybral nový prezident. A ten by si nejspíše se jmenováním nového premiéra počkal na kongres ČSSD. Je přitom zřejmé, že akcie Špidly by v případě pádu vlády před kongresem prudce klesly a ČSSD by nejspíše hledala nového předsedu. Ten by možná nebyl k těm politikům, kterých se Špidla údajně chce zbavit, tak nepřátelský.
Pokud vláda hlasování o důvěře přežije, Špidla už nikdy nebude ve vládní koalici v tak suverénní pozici, jako byl na začátku. Jinými slovy, koaliční partneři ČSSD posílili, protože ČSSD je slabá. Špidlův osud se stal na koaličních partnerech závislý, protože kdyby vláda padla kvůli sporům s lidovci či US, Špidlovy šance vrátit se do čela vlády nové, menšinové, jsou mnohem menší, než tomu bylo ještě na podzim minulého roku.
Oslabení pozice ČSSD ve vládě je dobrou zprávou pro ty, kdo doufají v reformu veřejných financí a méně deficitní rozpočty. Vláda zbavená odpůrců reforem, jako je Škromach, v níž si ČSSD nemůže diktovat jako dříve, by nakonec mohla
některé reformy pod tlakem lidovců a US zavést, protože Špidla bude vědět, že budoucí pád koaliční vlády může mít pro něj velmi nejisté důsledky dokonce i v případě, že obhájí svou pozici předsedy ČSSD.
6. 3. 2003